Joseph Joffre | |
---|---|
Papa Joffre | |
![]() | |
Rodné jméno | Joseph Jacques Césaire Joffre |
Narození | 12. ledna 1852 Rivesaltes |
Úmrtí | 3. ledna 1931 (ve věku 78 let) Paříž |
Místo pohřbení | Invalidovna Louveciennes |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | divizní generál |
Doba služby | 1869–1916 |
Sloužil | ![]() ![]() |
Složka | Armáda Francie |
Války | Prusko-francouzská válka |
Vyznamenání | velkokříž Řádu čestné legie Médaille militaire Croix de Guerre (1914–1918) Rytíř velkokříže Řádu lázně |
Podpis | ![]() |
![]() |
Joseph Jacques Césaire Joffre (12. ledna 1852 Rivesaltes – 3. ledna 1931 Paříž) byl francouzský generál během první světové války. Proslavil se v první bitvě na Marně v roce 1914, kde se podílel nad vítězství Dohody nad Němci. Jeho popularita mu zajistila přezdívku Papa Joffre.
Narodil se v Rivesaltesu ve Francii katalánským rodičům. V roce 1870 nastoupil na École Polytechnique. Vojenskou službu započal při obléhání Paříže v prusko-francouzské válce, ale většinu kariéry strávil v koloniích jako vojenský inženýr, např. při čínsko-francouzské válce (srpen 1884–duben 1885). Poté se vrátil do Francie a stal se vrchním velitelem francouzské armády (1911).
Na začátku první světové války se Němci snažili uskutečnit Schlieffenův plán. Joffre pomohl zastavit německá vojska v první bitvě na Marně. Po obrovských ztrátách při bitvě u Verdunu a bitvě na Sommě byl ale ve funkci vrchního velitele 13. prosince 1916 nahrazen Robertem Nivellem.[1]
V roce 1916 se jako první muž Třetí republiky stal maršálem Francie.[1] V roce 1919 odešel do důchodu a stal se členem Francouzské akademie. Zemřel 3. ledna 1931 v Paříži. Jeho paměti byly posmrtně vydány ve dvou dílech v roce 1932.